Det blir konsekvensen av om en medlemsstat i EU inte implementerar ett direktiv
När EU har beslutat om en ny lag, det vill säga en förordning eller direktiv, följer ett ansvar att lagen också blir en del av medlemsstaternas lagstiftning. Detta innebär bland annat att EU-lagen ska föras in i den svenska modellen. Förordningar är lagstiftning som är direkt tillämpliga redan när de träder i kraft och därför behöver de inte anpassas till den svenska lagstiftningens färg och form.
![Eu direktiv Implementation av EU direktiv hos medlemsstaterna](/globalassets/publik-sajt/nyheter/eu-diriktiv-implementation-jp-infonet.jpg)
Medlemsstater i EU kan dömas till vite om ett direktiv inte implementeras
Ett direktiv är dock en annan historia. Direktiv är lagar som i och för sig består av artiklar och regler precis som en förordning men direktiven behöver anpassas till den svenska rättsordningen. En medlemsstat har med det sagt därför ett visst utrymme att införliva direktivet i sin lagstiftning. Vanligast är att medlemsstaten har två år på sig att implementera direktivet. Att denna möjlighet finns beror på att olika medlemsstater har olika rättsordningar och rättskultur. Det ger medlemsstaterna en möjlighet att bli en del av EU:s mål och syfte samtidigt som den bestämmer själv hur dessa mål ska förverkligas.
En medlemsstat kan dock bryta mot implementeringsskyldigheten på två sätt;
- Genom att inte implementera direktivet, eller
- Genom att implementera direktivet felaktigt
Konsekvenserna är tydliga om till exempel Sverige inte anpassar sig till ett nytt direktivet. EU-domstolen kan nämligen döma medlemsstaten till böter eller vid vite för att ha brutit mot de skyldigheter som gäller för alla EU-länder. Innan det går så pass långt har EU-kommissionen, som ett tillsynsorgan, möjlighet att ge medlemsstaten en chans att förklara förseningen eller implementeringens utförande. Därefter avger kommissionen ett motiverat yttrande som kan uppställa ett antal villkor för medlemsstaten. Om dessa inte respekteras förs ärendet till EU-domstolen. Sverige har varit föremål för en sådan talan flera gånger. År 2005 slog EU-domstolen fast att Sverige inte hade implementerat arbetstidsdirektivet korrekt genom att inte uttryckligen i lagen ge arbetstagare rätt till elva timmar oavbruten vila per tjugofyratimmarsperiod. Vidare fälldes Sverige året innan för att inte ha implementerat direktivet om upphovsrätt.
En medlemsstat kan även mot bakgrund av en misslyckad implementering av ett direktiv vara bunden av vissa rättigheter som ges en part genom direkt effekt. Enligt EU-praxis är detta ett sätt att stänga dörren för medlemsstaternas möjlighet att kringgå skyldigheter genom att helt enkelt ignorera ett nytt direktiv. EU-domstolen har också slagit fast att en enskild som lider skada till följd av en medlemsstats försummelse kan väcka skadeståndstalan mot staten.
Påverkas du och din verksamhet av ny EU-lagstiftning och den europarättsliga debatten? Med den juridiska informationstjänsten JP EUnet får du en omfattande informationsbevakning och stöd i frågor som exempelvis rör fri rörlighet, statsstöd, konkurrenslagstiftning, livsmedel eller miljö.
Publicerad 22 mar 2016